En gång, när jag var sex år gammal, läste jag en bok om en urskog.
Det stod att boaormar sväljer sitt byte helt, utan att tugga först.
Jag funderade länge på detta, och gjorde sen min första teckning.
Jag visade mitt mästerverk för vuxna och frågade om de blev rädda.
Rädd? Varför skulle nån bli rädd för en hatt?
Vuxna förstår aldrig nånting...
Så jag gjorde en ny teckning.
Jaha. Håll du dig till matte...
-...historia... -...och grammatik.
Jag lydde deras råd... och jag växte upp.
Jag glömde allt om att vara barn, ända tills...nåt fantastiskt hände.
Jag har alltid velat dela hans berättelse med nån, men...
Den här världen blev väl bara för vuxen.
God morgon. I dag har man gjort viktiga saker och räknat siffror...
Rekordstora summor har skrivits ner på papper och lästs in i banken...
Ryggen rak. Lyssna ordentligt.
Lyssna.
Blinka inte för mycket. Lyssna...
Oväntat beröm?
Uttryck erkänsla...och...tack!
Du ska le, gumman. Visa tänderna.
Inte för mycket. Bra.
Okej, kom ihåg att analyser visar att om panelen är positiv...
-...så ställer de bara en fråga. - Den stora frågan.
-"Passar du på Werth-akademin?" - Ja, det gör jag.
Tre saker gör att jag...
017!
Gå.
Vi har gått igenom din ansökan.
- Bra... - Tack!
- Vi har gått igenom dina utskrifter. - Ta...ck.
Vi har läst din uppsats "Nollans transformativa kraft"-
-och uppföljaren "Noll har fortfarande koll".
Allt ser ut att vara i sin ordning.
- Vi ska bara ställa en enda fråga. - Den stora frågan!
"Passar du på Werth-akademin?"
Vad tänker du bli när du blir stor?
Ja, det är jag.
Tre saker gör att jag passar. Ett: som Werth är jag förnuftig.
Två: precis som Werth är jag seriös. Tre... Som Werth...
-...är jag orubbligt... - Avbryt. Avbryt.
...omsorgsfull...med...
- Tack... - Sötnos!
Tydligen ändrade de den stora frågan.
- Jag är ledsen, mamma. - Var inte det.
- Vi får använda plan B. - B? Du sa ju att det var omöjligt!
- Det var därför vi valde plan A. - Plan B är nya plan A.
Vi går framåt!
Om vi kan ha råd med ett hus i rätt område så måste de ta in dig.
HUS TILL SALU - NEDSATT PRIS
Ja... Ja... Ja. Flyttbil. Ja.
FÖRSTA DAGEN PÅ SOMMARLOVET
Vi gjorde det! Du ska börja här oavsett vad de vill.
Om vulkanerna är utdöda eller inte spelar ingen roll...
Inga är nånsin nöjda där de är. De är på jakt efter ingenting alls...
Vårt nya hem.
Är det för sent för en plan C?
Kom bara ihåg:
Det huset gjorde vårt hus tillgängligt och din framtid möjlig.
Mamma...?
- Tror du att jag passar på akademin? - När sommaren är slut gör du det.
Precis i tid.
- Jag kallar det "Din livsplan". - Min livsplan...?
Din livsplan... Vi lämnar inget åt slumpen.
Allt finns här. Uppifrån och ner. Vänster till höger. Vi tar en titt.
Ditt livs minuter, timmar, veckodagar, veckor, månader, år...
Allt. Är du med?
Det finns en tabell för födelsedags- presenter. Nio år: mikroskop.
Perfekt för akademins biologikurs. Den är redan inslagen.
- Jösses... - Ja!
Men nu ska all din uppmärksamhet riktas hit.
Första dagen på din nya skola.
Du har 53 dagar på dig att förbereda dig. Det låter knappt-
-men det blir hela 1272 timmar. Eller 76320 minuter.
Då inser man hur mycket man hinner med.
Du ska utnyttja minuterna, timmarna och dagarna enligt den här.
Vi måste se sanningen i vitögat. Du blir helt ensam där ute.
Helt ensam...
Så vi har inte råd med fler misstag, som intervjun.
- Visst... - Du ska bli en fantastisk vuxen.
Tack, mamma.
Jag önskar att jag kunde stanna, men det är Davis-jobbet igen.
Kellysiffrorna på Millerkontot är fortfarande fel, Logan har panik-
-och Fisher vill inte röra vid det. Jag måste gå in...
-...och se till att balansera allt. - Jag vet inte om det går.
Om nån kan göra det så är det du. Kör. Jag har ju min livsplan.
Du är min vice vd.
Okej...
Bensin...
Nej, nej, nej"-
Den jäkla bulten... Den måste ju sitta fast innan du...
Hallå? Är det nån där?
Bultar...
Var uppmärksam... Sabba inte de enklaste saker...
Jag trodde inte att han hade ett flygplan.
Jag trodde att han var bortflugen.
Jag är bara glad att vi inte är hans grannar.
Uppfattat.
Jaha... Hej på dig-
God eftermiddag, herr polisman. - Mina vänner!
Jag var helt uppslukad av ett parti bridge... Spelar ni?
Försökte ni starta ert flygplan...igen?
Ja. Ja, det gjorde jag.
Jag ber så hemskt mycket om ursäkt. Jag har visst skadat grannhuset.
- Polisstationen? - Helst inte.
Vänta här...
Jag vet att den är här nånstans!
- Jag hittade den! - Sir...
- Jag är hemma! Jag tog med kinamat! - Mamma?
Jaha! Hej.
Hej...
- Var kommer mynten från? - Den gamle gubben i huset bredvid.
- Men polisen "gav" dem till mig. - Va?
Vad är det för galning som startar ett flygplan i sin trädgård?
Mår du verkligen bra, gumman? Jag måste ringa försäkringsbolaget.
- Fixat. - Och göra en polisanmälan...
- Fixat. - Dokumentation?
Inne och ute. Ljuset var inte så bra.
Det var ju inte så farligt.
Vi ringer en hantverkare i morgon och glömmer att gubben finns.
Fixat.
Vi ska få en sammanfattning av en sammanfattning av marknaden...
...och dagens väsentliga siffror...
Det var en gång en prins som bodde på en planet-
-som knappt var större än han själv, och som behövde...
-...en vän? - Jag tänkte att du behövde en vän!
Nej, här är jag! Här uppe!
Ja, här uppe! Hej!
Jaha, förlåt. Det var bara början på berättelsen...
Det är okej. Det är ändå ingen som förstår den.
Då så. Hej då. Vi ses. Kanske.
...som gjorde ett förskräckligt ljud som hördes överallt.
...fyra misstag i min addition...
- Under lunchen... -...kan jag räkna mina mynt.
HOPPSAN!
Det var en gång en prins som bodde på en planet-
-som knappt var större än han själv, och som behövde en vän.
Jag, jag levde i ensamhet, utan någon att prata med.
Så jag lärde mig att flyga flygplan.
Jag flög över hela världen, tills jag var med om en olycka i Saharaöknen.
Kan du rita ett får åt mig, snälla?
Rita ett får.
När ett mysterium är för överväldigande kan man inte säga nej.
- Rita? Jag kan inte rita. - Det spelar ingen roll.
Det första får som jag ritade var för klent-
-och han tyckte inte om det andra heller.
Ser du inte? Det där är en bagge. Den har ju horn.
- Det här var... -...för gammalt.
Jag vill ha ett får som lever länge.
Så jag ritade det här.
Fåret du ville ha är inuti.
Det var precis så jag ville ha det.
Tror du att fåret äter mycket gräs? Där jag bor är allt väldigt litet.
Jag är säker på att gräset räcker. Det är ett väldigt litet får.
Inte så litet... Titta, han har somnat!
Oj--.
Hallå?
Hallå? Hallå!
Vänta lite...
Ja... Nu så.
Oj--.
Jag...ville bara ge dig din teckning.
- Jaha. Tyckte du inte om den? - Jo, det gjorde jag.
- Nej, den är ju inte så bra... - Jo. Jag läste berättelsen också.
Uppmärksamt. Den var ganska märklig.
- Märklig? - Jag menar...intressant.
- Jag hade problem med vissa fakta. - Jaha. Har du frågor?
- Jag vill inte vara oartig. Får jag? - Vara oartig? Visst. Kör på.
Till att börja med, vad gjorde grabben i öknen? Det är ju jättekonstigt.
Ingen kan överleva där utan mat och vatten. Var är hans föräldrar?
Bor han verkligen där? Jag har inte hört nåt om liv på andra planeter.
Om det inte är sant att han kom från en stjärna...
Inte en stjärna. En asteroid. Asteroid 8612.
Jaha. Vi har inte läst om asteroider.
Men att han ville ha ett får bevisar ju att han existerar, eller hur?
Vänta lite, jag ska bara hitta en teckning till...
Oj! Allt det här är ganska brandfarligt.
- Jag har aldrig sett det så förut. - Var kommer allt från?
När man lever länge är det vissa saker som fastnar...
- Det heter nåt... - Att samla?
Att hamstra. Det var så det var. Jag är något av en hamstrare.
Vad heter du, lille räv?
Han kan inte svara. Jag hade tänkt sy en mun åt honom...
Mår... Mår du bra?
Jag mår fint. Det här händer ibland.
Jag ska bara ta igen mig lite. Sist låg jag här i tre dagar.
- Tre dagar? - Jag har alltid en smörgås i fickan.
Vill du smaka? Det är rökt korv.
- Jag tror att jag är korvintolerant. - Jag tror att det är korv...
Det blir en klar natt!
Snart kommer stjärnorna fram.
Oj--.
Den lille prinsen tyckte mycket om solnedgångar.
- En dag såg han 44 stycken. - Va?
Hans planet var så liten att han bara behövde flytta stolen-
-för att kunna se en ny. Men det fanns nackdelar med en liten planet.
Han behövde fåret för att äta baobabskotten.
- Baobab? - Ja. Det är ett väldigt glupskt träd.
Varje dag arbetade han hårt för att stoppa dem.
- Om det går för långt... - Katastrof!
Som tur var finns det bra frön också.
En dag dök det upp ett nytt skott, som ingen visste var det kom från.
Jag vet att du blir ett mirakel. Det vet jag.
Så vacker du är!
Jag är bara till hälften vaken. Jag är ganska rufsig ännu.
- Du är perfekt. - Eller hur?
Jag föddes i samma ögonblick som solen.
Det var där de delade sin första soluppgång.
Och sin första Solnedgång.
Det är väldigt kallt där du bor.
Jag önskar att du kunde tänka på mina behov.
Snart började rosen plåga honom med sin fåfänga.
Jag antar att du inte har en skärm. På natten vill jag ha en glasglob.
Mina behov... Min skönhet...
Det som var så synd var att de älskade varandra-
-men de var båda för unga för att förstå hur man älskar.
Full av tvivel rymde han.
Så klart älskar jag dig. Om du inte inser det är det mitt fel.
Snälla, förlåt mig...
Lämnade han henne ensam? Vart skulle han ta vägen?
Det visste han inte då, men det var första steget på resan tillbaka.
- På allvar? - Ja. Titta. Stjärnorna har kommit ut.
Oj... De är så ljusa.
Det finns så många att titta på...
En bra dag, om jag lyssnar noga, kan jag höra dem skratta där uppe.
Nej. Jag måste gå.
Var är du, gumman?
- Hej! - Så stökigt du har det.
- Har du arbetat färdigt för i dag? - Inte riktigt...
Vad har du gjort, då?
Jag har läst mycket...
-...och jag har fått en vän. - En vän?
Nej, nej, nej... Nej...
Nej. Kanske...
Ja! Okej.
VÄN
Om du studerar flitigt och håller dig till planen-
-kan du få lite tid med din vän. Nästa sommar. På torsdagar.
Ett till halv två. Okej? Jag ser fram emot att träffa henne!
Han var i närheten av asteroiderna 325, 326, 327...
...328, 329, 330...
...331...
En undersåte. Stig fram.
- Vad styr ni över? - Över allting.
- Lyder stjärnorna er? sannerligen.
Jag tillåter ingen olydnad.
Jag skulle gärna se en Solnedgång, för att bli påmind om min ros.
Kan ni beordra solen att gå ner?
Du ska få din Solnedgång. Jag ska befalla det.
Men jag ska vänta på gynnsamma omständigheter.
- När blir det? - Det blir omkring...
Det blir...i kväll, omkring tjugo i åtta.
Jaha”.
God morgon. Du har en lustig hatt.
Va...? Det är en hatt för hälsningar, faktiskt.
Att lyfta på när folk applåderar mig.
Klappa i händerna.
Tack, tack. Där ser du.
Beundrar du mig verkligen väldigt mycket?
Är jag inte stiligast, mest välklädd, rikast?
Jag är den mest intelligenta mannen på planeten.
Men du är ju den enda mannen på planeten.
Beundra mig gärna ändå. Är du snäll.
Jag äger stjärnorna. Jag administrerar dem.
- Jag räknar dem och räknar dem igen. - Men vad är det bra för?
Det gör mig rik. Vad sägs om det?
Varför är det bra för dig att vara rik?
Då kan jag köpa fler stjärnor. Och vadhelst jag vill.
Vuxna är verkligen väldigt, väldigt märkliga.
Och...ja. Och...ja.
Och...ja.
Ja, ja och ja.
Ja, ja, ja, ja, ja...
Vuxna är verkligen väldigt, väldigt, väldigt märkliga.
Jag har levt länge bland vuxna. Jag har sett dem på nära håll.
Det har inte direkt ändrat min syn på dem.
- Jag vet inte om jag vill bli vuxen. - Att bli vuxen är inte problemet.
- Att glömma är problemet. - Jag vill verkligen inte glömma.
Jag lyckades bli vuxen utan att glömma Lille prinsen.
God afton.
- God afton. - Vad är det här för planet?
Jorden. Det här är Afrika.
Var är alla människor? Det är ensamt i öknen.
Det är också ensamt bland människor.
Du är ett lustigt djur. Du är inte tjockare än ett finger.
Men jag är mäktigare än en kungs finger.
Du har inga fötter. Du kan inte ens gå nånstans.
Jag kan ta dig längre bort än något fartyg kan.
Jag kan hjälpa dig om du får för stark hemlängtan.
Jag tror att jag förstår dig.
Så där, ja. Ta den till vänster nu.
- Jag är rädd. - Det är normalt. Det är läskigt.
Varför tror du att jag skickade upp dig?
Nästan framme. Du har den strax. Räck ut handen efter den.
- Jag fick den! - Du fick den!
- Det var... - Aj!
-...dubbelt läskigt, eller hur? - Tre- och fyrdubbelt.
- Äh... Vi måste amputera. - Va?
- Det känns bättre nu, va? - Ja.
När han hade gått länge genom sand, stenar och snö...
...dök räven upp.
- Hej! Kom och lek med mig. - Jag kan inte leka med dig.
- Jag är inte tam. - Vad betyder det?
Tam innebär att man knyter band.
För mig är du bara en liten pojke bland hundra tusen andra små pojkar.
Jag behöver inte dig, och du behöver inte mig.
För dig är jag bara en räv bland hundra tusen andra rävar.
Men om du tämjer mig kommer vi att behöva varandra.
Hallå där!
Hjärna...
Titta hit! Omelett!
För mig blir du unik i hela världen, och jag blir unik för dig.
- Vilka är ni? - Vi är rosor.
Är min ros bara en helt vanlig ros?
Hon sa att hon var den enda som hon i hela universum.
Men hon är ingen vanlig ros. Hon är ju din ros.
Det är den tid du har ägnat åt henne som gör din ros så viktig.
Hon är min ros...
Du måste återvända till henne.
Nej, tänker du börja gråta?
Att jag tämjde dig gjorde dig ingen nytta alls.
Du ska få en hemlighet i present.
Det är bara med hjärtat som man kan se klart.
Det viktigaste är osynligt för ögat.
- Ska de inte vara tillsammans mer? - Jo, då.
Räven ser Lille prinsen när han ser med sitt hjärta.
Om du kan göra det blir du aldrig ensam igen.
Javisst. Men jag är inte ensam. Jag har dig nu.
Jag har tur. Jag trodde aldrig att nån ville höra min berättelse.
Sen kom du. Precis i rättan tid.
Vänta... Vad menar du med "precis i rättan tid"?
Tja... Alla måste ju säga farväl, förr eller senare.
- Ska du åka bort? - Ja...
Tänk om jag får i gång det där planet och det blir dags för mig att...
Du vet. Åka och träffa Lille prinsen.
Men... Han har ju redan sin ros.
Jag behöver dig här.
Du... Är du hungrig?
Jag vet ett ställe där man får gratis pannkakor när man fyller år.
- Jag fyller ju år om två veckor. - Det vet inte de.
Det är...som att flyga ett plan.
- Som det du kraschade? - Just det!
Va?
Åk in till sidan.
- Har du körkort? - Nej.
- Körkortstillstånd? - Nej!
- Hejsan. - Ni har tydligen startat bilen. Igen.
- Ja. - Hej. Får jag göra ett inpass?
Visste du att det är min födelsedag?
- Mamma, jag... - Vänta där inne. Nu.
Jag är ledsen för det här. De skulle åka och äta pannkakor...
- Vill ni prata med honom? - Nej, nej, nej...!
Herr Räv!
Enligt den här ligger du fortfarande och sover. I går.
Din vän har inte ens körkort.
Nej, för de drog in det fjärde gången han körde i väg med bensinpumpen!
- Du kunde ha dött. - Jag kan förklara...
Nej. Du menar att du kan ljuga. Du ljög för mig. Du ljög för polisen.
Just det. Grattis på födelsedagen!
Du lyckades till och med ljuga för livsplanen.
Den där? Ibland tror jag att du bryr dig mer om den än mig.
Du har fel. Jag bryr mig om den lika mycket som jag bryr mig om dig.
Den är du. Det är ditt liv. Det är bara jag som tar ansvar för det.
Det är din version av mitt liv, inte min. Om du var här skulle du se det.
Du vet mycket väl varför jag måste jobba så hårt.
Nu är du precis som han. Jobbar hela tiden. När försvinner du?
"För att fly drog han nytta av en flock vilda flyttfåglar."
- Nej, mamma! - Okej. Nu räcker det med trams!
Du har två veckor på dig att fokusera på det som är viktigt.
Vi letar upp en brunn.
Stjärnorna är vackra på grund av en blomma som inte går att se.
Det som gör öknen vacker är att den nånstans döljer en brunn.
I månljuset såg jag på hans bleka panna, hans slutna ögon, hans lockar-
-som darrade i vinden, och jag sa till mig själv:
"Det jag ser här är bara ett skal."
"Det viktigaste är det som är osynligt."
Vi hittade en brunn i gryningen.
Människorna där du bor odlar tusentals rosor-
-men de hittar inte det de letar efter.
Det de letar efter går att hitta i en enda ros eller i lite vatten.
Ta det lugnt...
Vi letar upp en brunn.
Nej... Jag begick ett stort misstag häromdagen.
- Du får inte komma hit mer. - Det blir sista gången.
Kom nu. Vi måste få i gång planet.
Om ni lyckades hitta en brunn i öknen kan vi åka och hitta Lille prinsen.
- Han kommer att kunna hjälpa oss. - Vänta, lilla vän...
- Vi kan inte bara flyga i väg så där. - Du har rätt.
- Vi måste laga den där vingen först. - Nej...
Jag är ledsen, men när stunden är inne för mig att åka...
...måste jag göra det ensam.
Men... Jag ska inte vara till besvär.
Jag tar inte mycket plats. Jag lovar.
Åk inte utan mig.
Det är nog dags för slutet på berättelsen.
Den kvällen lagade jag planet och gick för att hitta Lille prinsen.
Jag kommer i kväll. Vänta.
Är du säker på att jag inte kommer att lida?
- Sköt du den? - Nej. Den försvann bland stenarna.
Vad hände?
Han visste att jag hade lagat planet.
Jag ska också återvända hem i dag. Det är mycket längre och svårare.
Jag är rädd.
Jag kan inte tro att jag aldrig får höra dig skratta igen.
Du ska få en present.
I en av de stjärnorna kommer jag att leva.
I en av dem kommer jag att skratta.
Så när du ser upp i himlen på natten är det som om alla stjärnor skrattar.
Kom inte i kväll.
Lät du honom gå? Till ormen?
Det var inte mitt beslut. Det var dags att säga farväl.
Du förstår väl att det är för långt för att ta med mig den här kroppen?
Den blir som ett gammalt övergivet skal. Gamla skal är inte ledsamma.
- Här är det. - Jag kommer inte att lämna dig.
Men... Men...
Du sa att han är där uppe, eller hur? Tillbaka hos sin ros?
Ja, det är som han sa: När jag ser på stjärnorna hör jag dem skratta.
Men du vet inte säkert.
Det skulle vara väldigt skönt att veta säkert-
-men jag väljer att tro att han finns där uppe.
Är det så du vill att jag ska göra? Att bara se på stjärnorna-
-och låtsas att du inte är borta?
Men om du ser med ditt hjärta kommer jag alltid att vara hos dig.
Precis som jag vet att Lille prinsen alltid är hos sin ros.
Men du vet inte säkert. Tänk om han inte är med sin ros!
Tänk om han är vuxen och ensam! Tänk om han har glömt allt!
Men vänta nu lite... Lille prinsen glömmer aldrig.
Han kommer alltid att finnas där, för att hjälpa oss.
Jag hatar Lille prinsen! Han slösade bort hela min sommar.
Jag önskar att du aldrig hade berättat din dumma berättelse!
SISTA DAGEN PÅ SOMMARLOVET
Vädret har gjort att 32 människor har blivit sena till jobbet.
Stadens effektivitet föll med 0,4 %. Marknadens är fortsatt produktiv...
Oj... Jösses.
Vart ska du...?
Nej...
Nej!
Hallå där!
Stanna! Vad håller du på med?
Vänta! Du får inte gå! Snälla! Jag behöver dig här.
Nej! Snälla! Jag måste få se honom!
Vad hände? Kommer han att klara sig?
Jaha... Vi får inte glömma att det är en viktig dag i morgon.
Flygaren behöver dig.
Jag ska hitta dig.
Kan du flyga ett flygplan?
Nej, jag trodde väl inte det.
Okej...
Jaha? Visst...
Ja. Jag kan göra det här. Håll de här.
Jag tror att jag fattar hur man gör!
Jag har dig!
Var är stjärnorna?
Vad är det där?
En stjärna? Vänta lite... Det där är ingen stjärna.
Flygaren sa inget om det här stället.
Är det...?
Det är han! Vad gör han här?
Spänn fast dig.
Vi behöver en lucka.
Jag ser nog en där framme.
Förbered dig på landning!
Vi gjorde det!
Oj då.
Det var ju inte så dumt. Titta! Där uppe!
Kliv ut ur fordonet!
Kliv ut ur fordonet, sa jag!
- Jag är ledsen. Jag kan förklara... - Håll händerna synliga!
Osäker fortkörning. Osäkra filbyten. Osäkert allting.
- Va? Jag vill hitta min vän... - Förstörelse av stadens egendom.
En väns vän. Vi har aldrig träffats.
Inga körriktningssignaler. Inga signaler alls!
- Jag ska bara ta med honom hem. - Kidnappningsförsök!
Jag lägger till det på listan: "Kidnappningsförsök..."
Du... Är du...?
- Fåfänge mannen... - Olydnad mot lagens tjänare!
- Mig. - Vänta!
Varför är du inte på din planet?
Jaha. Du...
- Varför är du så liten? - För att jag är ett barn.
Det är absolut inte tillåtet!
- Vi sticker. - Hallå där...
Hallå där!
Inte så fort...
Tack, tack, tack...
Vi måste klä ut oss.
Ursäkta. Förlåt... Kan jag...? Förlåt!
Här kommer mina undersåtar. Stig fram.
Är det Kungen?
-67:e våningen. -22:a våningen.
-14:e våningen. -142:a våningen.
-34:e våningen. - Med nöje.
Åh, nej...
Översta våningen, tack.
Va? Översta våningen?
Under gynnsamma omständigheter?
Ers Majestät...
Låt gå. Omständigheterna är gynnsamma.
Det är gjort.
Där är han.
Lille prinsen!
Va?
- Jag ber så mycket om ursäkt. - Det gick bra. Mitt skenben...
- Mår du bra? - Ja... Jag tog bara en liten paus.
- Jag trodde att du var nån annan. - Gjorde du?
Vilken tur! Så bra.
Anmäl mig inte, är du snäll. Pausen är slut. Nu jobbar jag.
Jobb, jobb, jobb... Du behöver inte anmäla mig.
Det var inte han. Vad ska vi göra?
"Herr Prins..."
Kan det stämma...? - Ursäkta mig.
Tusan också!
- Jag tror att du tappade den här. - Min namnskylt.
- Katastrof... - Det är han.
- Kan jag få den... - Vad hände med dig?
Flygaren kommer inte att gilla det här. Du ska inte vara så här.
Ge mig den!
Tack.
Hur sätter man på den? Jag jobbar. Ser du? Jag gör nåt väsentligt.
- Vänta! - Prata inte med mig.
Du är Lille prinsen. Du är rädd för baobabträd.
Jag är herr Prins, vaktmästaren. Jag är rädd för Affärsmannen.
- Du träffade Flygaren i öknen... - För många frågor!
Du färdades med en flock flyttfåglar.
- Ursäkta, jag är väldigt upptagen. - Du tämjde en räv. Som han.
- Jag har aldrig haft husdjur. - Men han var din vän.
Verkar jag ha tid för vänner? Jag jobbar.
Nej!
Det var min sista borste.
Jag kommer att få sparken. Det var min sista chans.
Det är så orättvist! Jag gjorde ju bara mitt jobb.
- Där finns en till... - Tack. Nu måste jag jobba.
- Vänta! - Du sinkar mig i min produktivitet.
Du hade en ros.
- Va? - En ros.
En vacker ros. Den var som ett mirakel. Den var unik i hela världen.
Nej, nu räcker det med trams. Jag måste jobba. Tack.
- Du har glömt allt! - Jag är upptagen med väsentligheter.
- Du har bara blivit ännu en vuxen! - Ge mig den.
Nej!
- Oj, då! - Varför gjorde du så?
Varför...?
Det är ingen fara. Jag behöver inte gråta. Jag är vuxen.
Mina borstar föll. Jag behöver inte gråta...
Snyt dig.
Vänta lite. Varför är du så kort? Är du verkligen gammal?
Va? Nej, jag är ett barn.
- Precis som du borde vara. - Är du ett barn?
Barn är verkligen väldigt, väldigt märkliga.
- Det här är inte bra. - Jag vet nån som kan hjälpa.
Är du säker på det här?
Herr Prins... Vilken trevlig överraskning.
Åh...
- Det här barnet behöver er hjälp. - Jaså?
Vi brukar inte tillåta små hundar här...
...men för dig gör vi ett undantag.
Förtjusande. Kom in, kom in!
Hur är läget? Är allt bra?
- Jag älskar att städa taket. - Så trevligt...
- Allt som är oväsentligt... -...måste göras väsentligt.
Bra gjort, herr Prins.
Affärsmannen har verkligen skapat nåt enastående här.
Man kan kalla det ett konstverk.
Men då har man fel. Väldigt fel.
- Det är inte så enkelt. - Mitt plan!
Det är mycket viktigare och mer väsentligt än så.
Nej! Vänta! Hur kunde du? Du sa ju att du skulle hjälpa.
Det gör jag ju. De hjälpte mig.
Herr Prins! Du verkar äntligen ha gjort nåt...
...rätt.
- Ni berättar väl hur viktig jag var? - Ja. Det tänker jag verkligen göra.
Affärsmannen berättade om barndomsbevisen som du hade med dig.
- Vänta! De är viktiga! - Nej. Det finns inget väsentligt här.
Det är dags att växa upp.
DEN VÄSENTLIGA HANDBOKEN I ALLT VÄSENTLIGT
Hur får allt det plats i en bok?
Den är otroligt koncis. Med enkelt radavstånd.
Ska jag läsa den om och om igen tills jag blir gammal?
Inte alls. Här har vi en accelererad inställning till att växa upp.
Eller hur, herr Prins?
Glöm det. Vilken tom blick. Du har glömt allt, eller hur?
Nu kommer du att... Slappna av. Skriv under där.
Ett standardformulär som befriar oss från allt ansvar-
-vid död eller lemlästning under väsentlighetsprocessen.
- Jag försöker hjälpa dig! - Du ska bli en fantastisk vuxen.
Låt dem vara!
Låt dem vara, sa jag!
Vid din ålder, herr Prins... Du har faktiskt tagit examen hos mig.
Sluta! Vad håller ni på med?
Gå tillbaka till ditt skrivbord, är du snäll.
Oj--.
Jag tänkte inte igenom det. Affärsmannen blir väldigt besviken.
Tack. Men varför?
Jag visste aldrig vad det här var, men jag tänkte att det var viktigt...
- Ditt får! - Mitt får?
- Jag fattar inte. - Flygaren gav dig det. I öknen.
- För att äta baobabskotten. - Katastrof!
Just det. Flygaren ritade alla de här åt dig.
- Han behöver verkligen din hjälp nu. - Behöver han mig?
Att bli vuxen är inte problemet. Att glömma är problemet.
Jag har en idé. Vi behöver bara...
Mitt plan!
Där är det! Det har klarat sig.
Skynda dig!
Vi gjorde det!
Åh, nej!
Vilken knapp?
Nej, nej-n
Ja! Vi fångar den uppe på nästa hög!
Vänta. Var är herr Prins?
- Jag minns de här... - AIIa stjärnor. Vad gör de här?
Stjärnorna är vackra...
Stjärnorna är vackra på grund av en blomma som inte går att se.
- En blomma som inte går att se? - Din ros.
Jag har en ros...
Jag ser att ni har hittat min samling. Femhundraen miljoner-
-sexhundratjugotvå tusen sjuhundratrettioen stjärnor.
Har du gjort det här? Du ska ju bara räkna stjärnorna.
Äga. Säg det med mig: "Äga." Jag äger stjärnorna.
Tack, tack.
De brukade vara små gyllene saker i himlen-
-som fick lata människor att drömma.
Men nu har stjärnorna äntligen blivit...väsentliga.
- Var fick du den från? - Hon är nyfiken. Så likt ett barn.
Åh, nej!
- Det räcker! - Tack...
Det räcker!
Vad ska du göra med alla stjärnorna?
Oroa dig inte, min lilla flicka. De ska komma till användning.
Ser du? Det oväsentliga har blivit väldigt väsentligt.
Som det ska vara med allting.
Ta henne till klassrummet. Låt ingen störa.
Sluta! Släpp mig! - Låt dem inte göra så här!
- Du kommer inte undan. - Vänta...
Vänta? Jag har gett dig 371 jobb, och du har fått sparken från 370.
Tillbaka till jobbet, mitt lilla misslyckande.
- Nej! Du måste låta honom... - Sluta krumbukta.
Stopp! Släpp henne.
Va? Stopp?
Jag är inte misslyckad. Jag är Lille prinsen.
Va? Han tror att han är liten. Och en prins!
Otroligt... Titta på mig, jag är en humla!
Vad är du för nåt? En anka?
Han är hopplös.
Jag är inte hopplös. Jag är hoppfull.
Just det. Jag är full av hopp. Och jag älskar en ros.
Hon älskar mig och hon väntar på mig! Jag vill inte jobba för dig längre.
Och... Jag slutar.
Jag slutar!
Den högen.
När ska du glömma att vara ett barn?
Aldrig!
- Förlåt, herr Prins. - Nej, mitt ansikte var i vägen.
Jag är rädd.
Håll i dig!
- Jag kommer strax. - Vad gör du?
Det där var inte bra.
Snyggt!
Jag tänker bli vuxen, men jag tänker aldrig bli som du!
Oj--.
Åh, nej!
Jag har dig!
Jag har dig också!
Otroligt...
Det här är verkligen inte alls bra för affärerna...
Det där var helt otroligt!
Stjärnorna är tillbaka.
Jag hade glömt hur vackra de är.
Titta! Asteroid 325!
- Du kommer ihåg! - Och 326!
Och 327!
- Och 328! - Det fungerar!
Titta! B612.
Baobabträd.
Din ros! Hon är där.
- Håll i dig! - Du tänker väl inte försöka landa?
Nej, nej, nej! Vänd om!
Vad är det som händer?
Vi... Vi faller.
- Vart är du på väg nu? - Sitt still.
Jösses!
Kom nu.
Här borta! Jag har hittat henne!
- Titta... - Min ros...
Det är hon.
Nej...
Hur kan det vara så här?
Jag är hemskt ledsen.
Du skulle ju vara med henne.
Jag kommer att förlora honom också.
Och bli vuxen och glömma allt om det här.
Glömma allting...för alltid.
Jag vill inte förlora honom...
Gråt inte.
Hur kan du inte gråta?
Jag ser henne.
Hon var ingen vanlig ros. Hon var den enda av sitt slag i hela universum.
Jag minns henne. Jag minns alltihop.
- Hon är inte borta. - Hon är fortfarande här.
Det är bara med hjärtat som man kan se klart.
Han kommer alltid att vara med mig.
Nu förstår jag.
Säg till Flygaren att jag minns honom!
- Det ska jag. - Glöm inte!
Det ska jag inte. Jag ska inte glömma nånting. Jag lovar.
- Raring? - Ja? Vi kommer för sent.
- Va? Nej, det gör vi inte. - Vi måste åka inom sjukhuset först.
122,123,124...
Okej.
Du kom.
Jag är ledsen. Jag är väldigt ledsen för det jag sa.
Det minns jag inte ens.
- Det var snällt av dig. - Jag minns inte ens vem du är.
Där fick jag dig allt!
Jag vill visa dig en sak.
Har du gjort det här?
Alla mina teckningar, i ordning...
Det är helt otroligt.
Lilla vän...
Man riskerar att få gråta lite om man låter sig tämjas.
Du kommer att bli en fantastisk vuxen.
Tack.
Har du sett det här?
- Det är fantastiskt. - Titta, där är räven!
- Ja, titta... - Min räv.
SLUT
Ni tror säkert att det är en hatt.
Men det är det inte.